Annagreta och Kjell                                                           sid 1.
Dom är paret som vågat förverkloiga det många bara drömmer om, ni som vill läsa om en liten del av deras liv, läs den här berättelsen.
_ Jag måste gå ut med hunden, sa Anna-Greta till sin far när hon i de djupa Bysjöskogarna hörde sin make Kjell, komma knattrande på sin RoyalEnfield 125 cc. Eftersom pappa Johan inte "godkänt mågämnet" ännu och dessutom var en inbiten jägare, så höll sig Kjell på respektfullt avstånd vid träffarna med sin älskade Anna-Greta.
Bysjön hette skogsbyn där Anna-Greta växte upp i nära samvaro med jakt och fiske, motorcykel fick hon tidigt kontakt med genom sin brors Husqvarna.
Kjell växte upp i Holafdors, ett brukssamhälle med ca.100 innevånare, många av dem vattenrallare ditflyttade p.g.a Kraftverksbygget i vid Laseleforsen. Sålänge överfarten av älven endast kunde göras med båt, brukade han lyfta sin Royal i båten, när han skulle över vattnet vidare mot Ramsele på ringlade grusvägar.
Annagreta berättar vidare om hur hon lidit med sin Kjell, När han  kostymklädd mitt i smällkalla vintern kom för att hälsa på henne med sin motorcykel. I kostymen hade han fullstoppat med tidningspaqpper, den tidens  goretex. Men in fick han inte komma, på skolhemmet rådde  friarförbud och vintern iJunsele är kall.
Hon minns det första besöket i  Kjells föräldrahem,när hon suttit uppklädd i klänning och strumpbyxor på bönpallen.  Kjell hade enovana att bara slänga ner cyleln när han svängde, han svängde, men inte hon! Och eftersom hon oftast bar lågskor, fick hon utstå med brännsår på insidan av de heta avgasrören,
Men vad gör man inte för kärleken !